Toinen Luku’’Herätys Jaaameees!’’ Sirius huusi korvaani heti aamutuimaan. Mutisin jotain epämääräistä ja vedin peiton korvilleni.
’’Hei ihan oikeasti! Minulla on nälkä!’’
’’Ja päätit herättää minut kertoaksesi sen’’, mutisin tyynyyni.
’’Anteeksi mitä?’’
’’Että herätit minut kertoaksesi sen!’’ huusin kohotettuani pääni ylös tyynystä.
’’Enpäs! Uskon, että sinullakin on nälkä.’’
’’Entä jos ei ole?’’
’’Älä yritä vedättää minua, en kuitenkaan usko sinua!’’
’’Ah, kuinka runollista. No hyvä on, minulla on kiljuva nälkä. Mennään syömään.’’ Nousin punkastani hieroen silmiäni. Katsoin ikkunasta ulos ja näin sameasti pilvettömän taivaan, koska silmälasini lojuivat yhä pöydällä pölyttymässä. Nostin kakkulat nenälleni ja maailma kirkastui saman tien utuisesta teräväksi, kuin joku olisi pyyhkäissyt huurteen pois peilin edestä nähdäkseen kuvajaisensa. Remus ja tuntematon poika olivat heränneet Siriuksen huutoon ja istuivat tokkurassa sängyillään.
’’Kuka täällä huusi?’’ Remus kysyi hiuksiaan haroen.
’’Sirius, joka taitaa olla tällä hetkellä vessassa’’, vastasin. Remus meni vessan ovelle ja yritti vetäistä sen auki. Se oli ilmeisesti lukossa, sillä hän ei saanut sitä auki.
’’Anna minä’’, sanoin, otin taikasauvani matka-arkusta ja menin vessan ovelle.
’’Alohomora!’’ Lukko kalahti hiljaa auki ja ovi raottui.
’’Miten sinä osaat jo taikoa!’’ tuntematon poika kysyi ihmeissään sängyltään.
’’Opettelin salaa kotona’’, virnistin. Remus tempaisi oven auki ja rämähti nauruun.
’’Mitä?’’ kysyin ja kurkistin oven taakse. Minäkin repesin nauramaan. Sirius istui vessanpöntöllä housut kintuissa lukien jästien Aku Ankkaa.
’’No niin, voisittekin sitten ystävällisesti kääntyä kannoillanne. En ole mikään yleinen nähtävyys, joten heissulivei!’’ hän ärisi meille ja hävisimme nauraen oviaukosta.
’’Hei, Sirius!’’ huusin pojalle, joka istui edelleen vessassa. ’’Menemme jo syömään. Tulet varmaan perässä?’’
’’Joo, joo! Jättäkää sitten minullekin ruokaa’’, Siriuksen vastaus kuului vessasta.
Minä ja Remus menimme oleskeluhuoneeseen. Tuntematon poika oli mennyt melkein heti herättyään suuren saliin, joten en ollut kerinnyt tutustua häneen.
’’Lily, oletko jo tulossa?’’ kirkas ääni kuului tyttöjen portaikosta. Hetken kuluttua ääntä seurasi vaaleahiuksinen tyttö. Melkein heti hänen perässään tuli tämän punapäinen ystävänsä. Lily. Tunsin heti miten vatsassani alkoi myllertää nähdessäni tytön nauravien silmien katsovan suoraan minuun.
’’Lily mennään jo!’’ Lily riisti katseensa irti minusta ja käänsi sen ilmeisesti uuteen ystäväänsä.
’’Joo.’’ Tytöt kävelivät minun ja Remuksen ohitse muotokuva-aukolle ja Lily hymyili vielä pienesti minulle. Tuntui kuin olisin ollut seitsemännessä taivaassa.
’’Halojaa? Onko ketään kotonaa?’’ Sirius kysyi heilutellen kättään naamani edessä.
’’Häh? Missä välissä sinä tänne ilmestyit?’’ kysyin pöllämystyneenä.
’’Siinä välissä kun sinä tuijottelit tuota tuolinjalkaa haltioituneen. Oletko varma, että et ole saanut jotain huonekaluihin ihastumistautia?’’
’’Keksitköhän sinä tuon äsken päästäsi?’’ Sirius ei enää vastannut minulle vaan meni kiireesti käytävään ja suorinta tietä kohti suurta salia ja aamupalaa.
’’Tervetuloa elämänne ensimmäiselle tunnille’’, professori Lipetit piipitti kirjapinonsa päältä meille.
’’Tänään harjoittelemme yksinkertaista loitsua. Loitsun nimi on alohomora. Tietääkö joku, mitä alohomora loitsu tekee?’’ Nostin käteni pystyyn ja Lipetit antoi minulle puheenvuoron.
’’Niin, herra Potter?’’
’’Alohomora loitsulla saa avattua taialla lukittuja lukkoja’’, selitin yksinkertaisesti ja opettaja taputti käsiään yhteen.
’’Hienoa, hienoa! Kaksitoista pistettä Rohkelikolle herra Potterin ansiosta!’’ Virnistin vieressäni istuvalle Siriukselle ja etsin katseellani Lilyä, joka istui luokan toisella puolella. Yritin kalastella hänen silmiensä katsetta, mutta hän ei huomannut minua, kun oli keskittynyt tekemään muistiinpanoja.
''Tulkaapas hakemaan tästä korista lukkoja ja yrittäkää taikoa sitä auki'', Lipetit sanoi ja leijutti suuren korin keskelle luokan lattiaa. Nousin paikaltani ja hivuttauduin lukkokorin luokse. Koko luokka päätti ilmeisesti tehdä samoin, sillä kaikki olivat pian rykelmänä korin ympärillä. Jostain kuului Siriuksen kiukkuinen ääni: ''Hei! Otit sen kädestäni!'' Käänsin katseeni Siriukseen, joka riuhtoi lukkoa mustatukkaisen ja koukkunenäisen pojan kädestä.
''Pojat, pojat!'' Lipetit piipitti pöytänsä takaa, ''lukkoja riittää kyllä kaikille!'' Professorin sanat eivät ilmeisesti tehonneet, sillä Sirius ja mustatukkainen poika jatkoivat kinastelua. Lipetit kohotti sauvansa ja Sirius ja poika lennähtivät toisistaan kauemmas ja lukko kalahti lattialle.
''Kaksi pistettä pois Rohkelikolta ja Luihuiselta'', opettaja vinkaisi. Hymähdin itsekseni ja kumarruin ottamaan lukkoa korista. Joku tarrasi juuri samaan lukkoon. Käsi kuului ilmeisesti tytölle, sillä kynnet oli maalatut vaaleansinisellä kynsilakalla. Kohotin katseeni lukosta tyttöön, joka omisti tuon käden. Olin saada sätkyn, kun tajusin tuijottavani suoraan Lilyn vihreisiin silmiin. Nenämme melkein koskettivat toisiaan ja tuijotin vain ohi kiitävän hetken kauniita silmiä, kunnes älysin antaa lukon hänelle.
''Kiitos'', Lily sanoi ja hymyili. Tuntui kuin sydämeni olisi lähtenyt lentoon.
''Kuules, James'', Sirius sanoi naurahdellen vierestäni, ''ei millään pahalla, mutta pyllistelet keskellä luokkaa.'' Hoksasin, että Sirius oli oikeassa. Suoristin itseni ja virnistin tirskuvalle luokalle.
''Mikä ihme sinua vaivaa?!'' Sirius kuiskasi minulle kun olimme palanneet takaisin paikoillemme.
''Ei mikään. Taidan vain olla tulossa kipeäksi. Siinä kaikki'', mutisin. Pääni sisällä löin nuijalla itseäni päähän. HERÄTYS, JAMES! Maa kutsuu!
Kello mateli eteenpäin yhtä hitaasti kuin etana. Olisin voinut vaikka vannoa, että joku oli loihtinut sen kulkemaan kaksi kertaa hitaammin, mitä tavallisesti. Lipetit saarnasi ja jaaritteli alohomora loitsusta ummet ja lammet, joten pystyin sulkemaan tämän höpötyksen korvistani ja keskittymään täysin seuraamaan Lilyä, joka istui suoraan edessäni luokan toisella seinustalla. Olin seurannut häntä tunnin alusta asti ja välillä katseemme kohtasivat ja Lily hymyili minulle. Tämän jälkeen leijailin seitsemännessä taivaassa ruusunpunaiset silmälasit silmillä.
''Herra Potter'', Lipetit sanoi ankaran kuuloisena. Ajatusteni ympärillä ollut saippuakupla puhkesi ja käännyin katsomaan opettajaa.
''Niin?''
''Kuunteletko sinä minua yhtään?'' Lipetit kysyi.
''Joo'', valehtelin.
''No kerropas minulle sitten mistä minä juuri kerroin.''
''Öh... jotain kaiketi manatuista lukoista, joihin ei saa tehdä alohomoraa'', ehdotin ja tunsin kuumotusta poskissani. Koko luokka oli kääntynyt seuraamaan minua.
''En. Kerroin, esimerkkiä velhosta, joka loitsi alohomoran manattuun lukkoon ja herätessään sairaalassa, hän huomasi nenänsä ja pottivarpaansa vaihtaneen paikkaa.''
''Aivan niin, sitä minä tarkoitinkin'', yritin selittää. Sirius nauroi kippurassa vieressäni ja Remus katsoi kulma koholla minua. Siirsin katseeni pikaisesti Lilyyn ja näin hänenkin hihittävän vähän. Lipetit tutki minua hetken katseellaan ja seurasi katsettani, joka osui viistosti Lilyyn.
''Vai niin'', opettaja sanoi myhäillen, ''yritäpäs keskittyä vähän paremmin ensi tunnilla.'' Kello pirahti soimaan ja katsoin hiukan hämmentyneenä professoria, joka katsoi minua ilonpilke silmissään. Keräsin tavarani ja lähdin Siriuksen ja Remuksen kanssa kohti seuraavaa tuntia.
''James'', Sirius sanoi kun kävelimme pitkin koulunkäytäviä, ''mikä sinulla oikein on? Eilen olit ihan normaali, mutta tänään olet kuin avaruusolioiden aivopesty agentti.''
Naurahdin Siriuksen sanoille, mutta hetken päästä palasin taas ajatuksiini.
''Ei minulla mikään. Väsyttää vain, siinä kaikki'', vastasin. Sirius tuhahti.
''Olet sanonut tuon väsyttää-vain-siinä-kaikki virren varmaan sata kertaa tänä päivänä.'' Sirius kääntyi katsomaan minua ja hän näytti hiukan huolestuneelta.
''Ei minua oikeasti mikään vaivaa'', vakuutin. Sirius aukaisi suunsa vastaväitteeseen, mutta seuraavan kulman takaa kuului puhetta.
''Ei, älkää!'' joku sanoi itku kurkussa, ''älkää! Lopettakaa! Ei saa!'' Katsahdin Siriusta ja siinä samassa tämä oli kaivanut taikasauvansa taskustaan ja lähtenyt minun ja Remuksen ohitse nurkan taakse katsomaan, mitä tapahtui. Minäkin kaivoin sauvani esiin ja menin Siriuksen perässä.
Kun astuin seuraavalle käytävälle, näin pienen pojan, joka kyhjötti maassa. Tämän edessä seisoi muutama pitkähkö ja ilkeän näköinen luihuinen, joista yksi roikotti ilmeisesti maassa kyhjöttävän pojan laukkua.
''Laske se laukku alas'', Sirius sanoi uhkaavasti osoittaen sauvallaan laukkua pitelevää luihuista.
''Entä jos en?'' luihuinen kysyi. Katsoin tarkemmin tätä ja huomasin hänen olevan se sama koukkunenäinen ja liuhu lettinen luihuinen, jonka kanssa Sirius oli ottanut yhteen loitsujen luokassa.
''Laske se laukku alas, tai kiroan sinut'', Sirius sanoi uhmakkaasti ja hänen sauvansa kärjestä purkautui muutama kipinä. Luihuiset seurasivat tilannetta varuillaan samalla kun minä ja Remus kohotimme sauvamme heitä kohti. Laukkua pitelevä poika päätti ilmeisesti päästä pälkähästä, sillä hän tiputti laukun ja lähti ystävineen poispäin Siriuksesta, Jamesista ja Remuksesta. Sirius seurasi heidän kulkuaan hetken aikaa, ennen kuin aukaisi suunsa ja sanoi: ''Kangistumistyystilys!'' Valosuihku lennähti sauvankärjestä ja osui liuhulettiä selkään. Tämän kädet ja jalat napsahtivat yhteen ja hän kaatui suoraan eteenpäin. Muut luihuiset livistivät paikalta ja jättivät ystävänsä nenä murtuneena makaamaan keskelle käytävää.
''Oletko kunnossa?'' kysyin maassa yhä kyhjöttävältä pojalta. Tämä nosti katseensa lattiasta ja näin hänen kasvonsa.
''Joo, kiitos'', hän sanoi aralla äänellä.
''Hei, etkös sinä ole meidän makuusalista?'' Remus sanoi äkättyään pojan pyöreähköt kasvot.
''Jo-joo'', poika vastasi ja nousi ylös.
''Mikä sinun nimesi on?'' kysyin.
''Peter Piskuilan'', Peter mutisi.
''Mikä tunti sinulla on seuraavaksi?'' Remus kysyi.
''Muodonmuutoksia'', Peter vastasi.
''Niin meilläkin, tule yhtä matkaa'', ehdotin ja Peter näytti kiitolliselta.
''Joo, kiitos vielä kerran!'' hän sanoi ja hymyili paljastaen tavanomaista pidemmät etuhampaat. Välituntikello soi ja lähdimme neljästään kohti muodonmuutoksen tunteja.
-----
Kommentteja? (on muuten ihan sika lyhyt vaikka kestikin yli puoli vuotta saada tämä aikaan
![Hymyilee leveästi :D](https://www.finfanfun.fi/Smileys/default/cheesy.gif)
)